Ordre

En el &partman; les ordres són del que estan fetes les tasques. Són passos adoptats de molt baix nivell, sovint executats per una eina externa, i només són visibles en l'informe detallat del progrés.

L'usuari normalment no s'ha de molestar amb les ordres per res.

Cilindre

Una unitat usada per a dividir un dispositiu. Alguns sistemes operatius i moltes eines de disc requereixen que les particions comencin i acabin en un cilindre. El &partman; per tant ajusta automàticament les particions als límits del cilindre en canviar el seu inici o final.

Mida del cilindre

El nombre de sectors per cilindre en un dispositiu. Calculat com el nombre de capçals multiplicat per nombre de sectors per pista.

Dispositiu

Un dispositiu de disc físic. Els dispositius de disc físics estan dividits en seccions lògiques anomenades particions usant taules de particions.

Etiqueta del disc

Un altre nom per taula de partició derivat del món SUN/BSD.

Són fàcils de confondre, però una etiqueta de disc no té res a veure amb una etiqueta de sistema de fitxers.

Mireu aquesta entrada de la Viquipèdia (en anglès) per detalls quant al nom.

Partició ampliada

Una partició que conté altres particions. Les particions esteses només poden ser particions primàries d'elles mateixes. Si les particions esteses són disponibles o no depèn del tipus de taula de particions usat. Les taules de particions MS-DOS permeten una partició ampliada per dispositiu.

Sistema de fitxers

Un sistema de fitxers defineix com s'organitza l'emmagatzematge de les dades (els fitxers amb les seves metadades, les carpetes amb les seves metadades, l'espai lliure) en una partició. Hi ha diversos tipus de sistemes de fitxers diferents, alguns vinguts originalment del món Unix/Linux, alguns no. Exemples de sistemes de fitxers usats normalment en Unix/Linux són Btrfs, ext4 i XFS.

Etiqueta del sistema de fitxers

Un títol d'un sistema de fitxers. Alguns sistemes de fitxers (entre ells Btrfs, ext2/3, FAT16/32 i NTFS) implementen l'establiment d'una etiqueta pel sistema de fitxers de manera que pot ser identificat en eines com ara el &partman; o altres aplicacions.

Són fàcils de confondre, però l'etiqueta d'un sistema de fitxers no té res a veure amb una etiqueta de disc.

Indicador
GPT

Un format de taula de particions modern compatible amb la majoria dels ordinadors i sistemes operatius moderns. És compatible amb més de 4 particions primàries a diferència de l'antiga taula de particions MS-DOS.

Capçal

Una unitat usada per a dividir un dispositiu.

Tasca

En el &partman; un nombre de tasques és del que estan fetes les operacions. Normalment no us heu de preocupar amb les taques; només es manifesten en aplicar la llista d'operacions pendents: aleshores el &partman; mostra un diàleg de procés que està fet de totes les operacions i les seves tasques i mostra quina operació i quina tasca s'està executant actualment.

Etiqueta

Sigui una etiqueta de disc o una etiqueta de sistema de fitxers.

Partició lògica

Una partició dins d'una partició ampliada.

LUKS

Linux Unified Key Setup és el format d'encriptatge estàndard per a Linux.

LVM

LVM és un sistema per a gestionar particions lògiques, és més flexible que les particions normals. Es compon de tres components principals:

- Els volums físics LVM són particions en el disc on l'espai és gestionat pel LVM.
- El grup de volums LVM és una col·lecció de volums físics LVM que es pot dividir en particions lògiques. Podria utilitzar-se per crear sistemes de fitxers que abastin a través de múltiples dispositius o per dividir el volum LUKS encriptat en particions més petites.
- Els volums lògics LVM són similars a les particions normals, excepte que resideixen en el grup de volums LVM. A més, la ubicació de les particions lògiques LVM no importa i no han d'estar físicament contigües. Per tant, el &partman; no permet moure volums lògics LVM i mostra l'espai lliure restant al final del dispositiu.

Operació

El &partman; divideix el treball que fa en operacions, tasques i ordres.

Les operacions són les més visibles de les tres. Si seleccioneu una opció en la interfície gràfica d'usuari, això probablement es traduirà en una nova operació que s'afegirà a la llista de les operacions pendents. La idea darrere d'això és aquesta: el més probable és que vulgueu crear un bon nombre de passos per transformar l'estat actual dels vostres dispositius de disc per a l'estat que teniu al cap. Alguns d'aquests passos trigar força a executar-se (com copiar un sistema de fitxers de gran mida o canviar la mida d'un sistema de fitxers que està gairebé ple). Per estalviar-vos d'haver de seure davant de l'equip una bona estona esperant que un pas s'acabi i tornar a iniciar el següent, les operacions us permeten especificar exactament com s'han de veure els dispositius de l'ordinador una vegada que tot ha acabat, i a continuació permetre que el &partman; apliqui les operacions i torni quan les hagi executat totes.

Les operacions es mantenen en una llista d'operacions pendents. Mentre una operació no s'ha aplicat encara es pot tornar enrere fàcilment i res no s'haurà modificat.

Partició

Una secció d'un dispositiu de disc dur que pot contenir un sistema de fitxers o altres particions. Sense almenys una partició vàlida, no es pot usar un disc.

Indicador de la partició

Un marcador per una partició. La disponibilitat d'aquests indicadors depèn del tipus de taula de particions usada.

Taula de particions

Una petita secció al començament d'un dispositiu usat per emmagatzemar informació quant a la disposició de les particions del dispositiu. Hi ha diferents tipus de taules de particions, cada un amb les seves pròpies limitacions.

Algunes vegades també s'hi fa referència com a etiqueta del disc.

Partició primària

Una partició directament dins d'una taula de particions, en oposició a les particions lògiques, que són en particions esteses.

Les taules de particions normalment imposen restriccions en el nombre màxim de particions primàries que es poden crear en un dispositiu. Per exemple, pels tipus de taules de particions MS-DOS, el nombre màxim és quatre.

Sector

Una unitat usada per a dividir un dispositiu. Les particions sempre han de començar i finalitzar en un sector.

Mida del sector

El nombre de bytes per sector en un dispositiu. La mida del sector de la majoria dels dispositius usats en l'actualitat és de 512 bytes.